Какво да направи един журналист, ако разбере за някаква нередност? Точно така, би трябвало да отиде на място и да провери така ли е наистина. Точно това е направил журналистът от в. "Капитал" Йоан Запрянов, когато получил сигнали от жителите на едно село близо до Варна. Но нищо от това, което му се е случило по-нататък, не попада в графата "типична случка".
Сигналът е дошъл от жителите на село Неофит Рилски, разположено близо до "Исторически парк", частен проект, който възпроизвежда обекти и моменти, свързани с ранната българска история. Той отвори врати миналото лято, въпреки че все още не беше изцяло завършен. Ръководството на парка обвинява „Капитал“ в тиражиране на манипулации, след като преди година изданието публикува серия от статии, свързани с проблем при финансирането на проекта.
Според жителите на селото, които са подали сигнала до журналиста, хора, свързани с „Исторически парк“, в момента масово изкупуват общински и частни земи и това притеснява местното население. Затова Йоан Запрянов отива на място заедно със своя приятелка фотограф, за да направят репортаж.
Там обаче те се оказват следени от кола, върху която различават надпис „Исторически парк“, както и от моторист, който снима журналистите, докато работят. Впоследствие в селото се появяват плакати с лицата на Запрянов и две жени с надпис: „Ако ги видите, обадете се на 0888533172“. Нито една от двете жени обаче не е била с журналиста в Неофит Рилски.
Разказът на Йоан Запрянов
Тази история е от 11 юни и Йоан Запрянов я е описал в сигнал до Варненската районна прокуратура. Преди ден „Капитал“ съобщи за случая, определяйки го като „недопустим натиск над медиата и свободата на словото“.
От изданието свързват разпространените в селото плакати директно с ръководството на „Исторически парк“. Първо, заради колата, следила Йоан Запрянов. Второ, защото една от снимките му върху плакатите междувременно е публикувана и в личния профил на изпълнителния директор на парка Ивелин Михайлов. И трето, тъй като посоченият на плакатите телефон е обявен в сайта на консултантската фирма на Михайлов Together като служебен номер на техническия сътрудник Христина Трайчевска (след публикуването на тази статия, номерът беше редактиран - б.а.). Йоан Запрянов решава да се обади.
Фрагмент от плакатите, разпространени в село Неофит Рилски
"Тя ми отговаря: "Не съм съгласна, защото пишете лъжи за нас." Питам кои "вас". Тя ми отговаря: "Паркът"
„Аз ѝ звънях, говорихме, тя даде някакви несвързани обяснения. Аз ѝ казвам: „Търсите ме, аз ви се обаждам, така че кажете какво искате.“ Тя нищо не ме пита, а ми каза: „Вие публикувате лъжи, аз съм от независима медиа.“ Питам коя независима медиа. Тя ми отговаря: „Не съм съгласна, защото пишете лъжи за нас.“ Питам кои „вас“. Тя ми отговаря: „Паркът.“ Тогава питам дали е от независима медиа или от парка и тя ми отговоря, че независимата медиа още не съществувала. Жената очевидно не беше подготвена, че това [обаждане по телефона] ще ѝ се случи.“
Според Запрянов разпространените в селото плакати с въпросния телефон реално нямат за цел наистина да го „издирят“: „Според мен смисълът е да се стреснат хората в самото село, защото те знаят, че аз съм отишъл там за един ден и съм си тръгнал, а няма да стоя повече. По-скоро става въпрос за показно послание към местните.“
Обяснението на шефа на "Исторически парк"
Свободна Европа потърси за коментар изпълнителния директор на „Исторически парк“ Ивелин Михайлов, който потвърди, че е запознат със случилото се, но отрече той или някоя от фирмите му да има общо с разпространяването на тези плакати в селото.
"Ние тука нямаме нито служител на "Исторически парк", нито служител на Together, които да са замесени"
„Първо искам да кажа, че не е вярно това твърдение, което те [„Капитал“] го казват, защото в цялата ситуация няма замесен нито един служител на „Исторически парк“. Още повече, нека да кажа, понеже те често слагат служителите на „Исторически парк“ и Together на едно място – ние тука нямаме нито служител на „Исторически парк“, нито служител на Together, които да са замесени“, заяви Михайлов.
По думите му плакатите са били раздавани от „момиче, което е искало да заснеме къде журналистите заснемат своя материал, но тя не е искала да търси даден човек, тя е искала местоположение да знае, за да може да снима снимки“. Михайлов обясни, че в онзи момент не е бил там, а в София, и не е знал за инициативата на въпросното момиче.
"Защо ще дадем номер на момиче, а няма да дадем номер на момче, ако ще го сплашва някой"
„Защо ще дадем номер на момиче, а няма да дадем номер на момче, ако ще го сплашва някой“, попита той риторично, след което обясни, че логиката на плакатите е била „да може да бъде заснет журналистът какво заснема“.
„Миналата година, когато се отваряше „Исторически парк“ от „Капитал“ и от „Дневник“ имаше журналисти, които не се легитимираха като журналисти и те отиват и снимат лопата. Но те не снимат общия фон зад лопатата. Поради тази причина тя просто е искала да заснеме, защото преди време се събрахме група хора, които учредихме независима медиа – това няма нищо общо с „Исторически парк“, добави Михайлов.
Той отрече и твърдението, че колата, проследила двамата журналисти в селото, е била „брандирана“. Според Михайлов става въпрос за автомобил, който няма нищо общо с „Исторически парк“, но просто върху него е имало един от общо 3000 стикери на парка, раздадени при отварянето му миналата година.
По отношение на обстоятелството, че снимката на Запрянов от плаката е била публикувана в личния Фейсбук профил на Михайлов, той също имаше обяснение: „Аз съм я публикувал, защото тя ми е изпратена тази снимка, но тя ми е изпратена не от служител в „Исторически парк“, а ми е изпратена от доброволец, както в профила мога да ви покажа хиляди неща, които ми изпращат.“
Информацията за въпросния телефон в сайта на Together към 23 юни
Накрая той отрече и че телефонът, посочен в плаката, е същият като номера на сътрудничката във фирмата му Together Христина Трайчевска. По думите на Михайлов става въпрос за телефон, който просто все още е във фирмена група, но не се използва от неговата служителка.
"Това не е Христина, той преди време е бил този телефон на Христина"
„Това не е Христина, той преди време е бил този телефон на Христина, обаче Христина ми е бивша асистентка... Не, не, по-скоро настояща асистентка... Тя има друг номер, просто този телефон сме го дали, когато е имало разпределение и ние определени карти решаваме дали да ги закрием или да не ги закрием. И някой човек иска да се възползва от фирмени преференции, това много хора го правят в България.“
Конфликтът на Ивелин Михайлов с "Капитал"
Ивелин Михайлов е в конфликт с „Капитал“, след като още през миналата година Йоан Запрянов публикува статия за „Исторически парк“, в които описваше проблем с финансирането на проекта. Ставаше въпрос за препродаване на вече съществуващи акции от физическо лице на физическо лице, като така се избягва всякаква регулация и парите постъпват по лични сметки, а на инвеститорите се казва, че отиват в акционерното дружество.
Наред с това по данни на изданието „Исторически парк“ има облигационен заем от около 1.9 млн. лв. с 40% към други фирми на основните акционери. „Това е вратичка, така че това нещо ако фалира и продадат активите, всички пари се връщат обратно при тях, а акционерите на хартия пият една вода“, коментира Запрянов.
Самият Ивелин Михайлов потвърди в свое интервю пред „Капитал“, че акциите се препродават физически лица на физически лица, както и че проектът се реализира с облигационен заем. Интервюто му беше публикувано заедно с първата статия по темата на 15 юни миналата година. Оттогава изпълнителният директор на „Исторически парк“ обяви медиата за „бухалка“ и редовно я обвинява в клевети и манипулации в свои клипове, публикувани в социалните мрежи. Досега обаче той нито е изпращал официално опровержение, нито е завел съдебен иск срещу журналиста и изданието.
"Имате грешка"
Свободна Европа позвъни на телефона, посочен в плаката със снимката на Йоан Запрянов и съвпадащ с номера на Христина Трайчевска в сайта на Together. Проведохме следния разговор с млада жена, която не се представи:
Свободна Европа: Здравейте, обаждам се във връзка с обявата, в която е посочен Ваш телефон.
(мълчание)
СЕ: Чувате ли ме?
Чувам ви.
СЕ: Казвам се Борис Митов и работя в Свободна Европа. Обаждам се, тъй като Вашият телефон е посочен в една обява, на която са публикувани три снимки на три лица и пише, че ако някой ги забележи, да Ви се обажда.
Имате грешка.
СЕ: Вашият телефон е посочен, с Христина ли разговарям?
Не знам, не знам за какво говорите.
СЕ: Вие не работите ли в компанията Together на Ивелин Михайлов?
За пръв път чувам.
СЕ: За пръв път чувате? Вашият телефон е посочен в сайта на Together, освен че е посочен в обява, която беше разлепена в село Неофит Рилски.
Ако може по-късно да звъннете, понеже съм заета.
СЕ: Тоест, значи знаете за какво говоря, така ли?
Не бях ли достатъчно ясна?!
СЕ: Просто ми казахте първо, че бъркам номера, после казахте, че за пръв път чувате и накрая казахте да се обадя по-късно...
(затваря)